SHARPE GYŐZELME
De melyik útvonalon támad? Keleten vagy nyugaton?
A fenébe! Ez Ducos...
Ross őrnagy!
Gyia!
Alléz! (* Gyerünk!)
En garde! Alléz! (* Fegyverbe! Gyerünk!)
Rajta!
Áááááh!
Attaque! (*Támadás!)
Hóóó!
Szép lövés, Sharpe!
Hogy az ördögbe volt képes harmadszor tölteni a fickóra?
Blöfföltem, uram. Töltetlen volt.
- Nagyon lekötelezett, hogy utánam jött. - Nem volt választásom, uram.
Holnapután nősülök. Ön a násznagyom.
Óh, hát persze.
- Elfelejtette, uram? - Óh, ne csináljon belőle problémát, Sharpe!
Fontosabb dolgokon jár az agyam, mint a maga esküvője.
Felderítettem, hol táborozik Calvet tábornok.
Erről Wellingtonnak tudnia kell.
Calvet tábornok, Ducos őrnagy vagyok.
Párizsból jöttem. A császár parancsait hozom.
Levest, Ducos őrnagy?
Köszönöm, tábornok, de én vacsorára szoktam levest enni, nem reggelire.
Én minden étkezéshez fogyasztok levest. Mert emlékszem rá, milyen volt, amikor nem jutott.
A császár tudni akarja, hogy Wellington melyik útvonalon támad.
Ön az én parancsaim szerint vonul.
Général. (* Tábornok.)
Oroszországban az ilyeneket ettük meg reggelire.
A betegek felsorakoztak, ellenőrzésre készen állnak, uram!
Jól van. Essünk túl rajta.
Szemölcsök, uram.
Állandóan vakarja őket.
Nos, többé ne csinálja, vagy levágom a kezét.
Izé...
Neki nagy, ronda kelés van a...izé...
Ó, a rohadt életbe! Nem tudtam, hogy ott is lehet az embernek.
Óh.
Neki meg..izé...
Himlő? Mit sutyorog, Harper?
Azt hiszi nem láttam még eleget himlőt?
Óh, szarság...
Jól van, de...
Mi baj van az arcával, Harper?
Egy kis fog probléma, uram. Látnia kellett volna a másik fickót.
- És mi van a szájával? - A számmal?
Igen, az álla és az orra közti nyílással. Lássuk csak.
- Aj, ez ronda. - Ki kell húzni, Harper.
Ki kell húzatni. Menjen a felcserhez!
Oszolj!
Gyerünk! Futólépésben!
Patrick,
mi baja van?
Egy kis fogszuvasodás, asszonyom.
De..izé...Mr. Sharpe szerint el kell mennem a felcserhez, és kihúzatni.
A fájdalomra egy kis olajos szövet, Patrick, és egy kis brandy lefekvés előtt.
Óh, köszönöm, asszonyom.
A brandy kiváló ötletnek tűnik.
- Meg az olajos szövet. - Óh, persze, asszonyom.
Ne légy túl szigorú hozzájuk, Richard!
Az én kedvemért.
Hé, máris nyaggatsz? Még csak két hete vagy itt.
Holnaputántól állandóan nyaggathatlak.
Uram. Lord Wellington hívatja.
Hé!
Bal, jobb, bal, jobb!
Bal, jobb, bal.
- Sharpe őrnagy. - Uram.
Szeretném önt bemutatni de Maquerre vikomtnak.
Szolgálatára, uram.
Sharpe őrnagy, hm?
Sok történetet hallottam a bátorságáról.
A vikomt Bordeaux egyik legrégebbi családjából származik.
Továbbá Bonaparte esküdt ellensége,
és feltétlen híve a Bourbonoknak.
Nos, a herceg egy ajánlattal jött hozzánk.
Véleménye szerint a Bordeaux környékén lakók készen állnak a Bonaparte elleni lázadásra,
ha mi katonai erőt küldünk a körzetbe. A főtámadást megelőzően.
Azt állítja, képes kirobbantani egy felkelést.
Nos, ez a felkelés lehetne a Franciaország elleni támadásunk bázisa.
Ross vezérőrnagy, ahogy mondani szokás, nincs lenyűgözve.
Óh, nem, nem. Ez egy kiváló javaslat,
de megemlíteném, hogy egyik ügynökünk sem jelentett olyasmit, hogy Bordeaux készen áll a felkelésre.
A legmélyebb tisztelettel, de az ön ügynökei közül egy sem lehet olyan jól informált, mint én.
Én a népem érzelmeit közvetítem önök felé.
Szenvedélyesen gyűlölik Bonapartét.
- Tehetnénk egy próbát, Ross. - Részemről nem mondanék ellent, uram.
Ha kiküldenénk egy kisebb csapatot,
a Wales-i herceg önkéntesei közül, hivatásos tiszt vezetésével - biztos vagyok benne...
Átkozottul hosszú út, francia kézen lévő terület belsejébe, Sharpe.
Gondoljon bele! Ha lenne egy erődítményünk, mint kiinduló bázis, más lenne a helyzet.
Miféle erődítményre gondol?
Óh, az ön várára.
- A váramra? - Kiváló helyszín.
Ellenőrzi a tengerpartot és a főutat.
Elsőrangú gyülekezési pont lehetne a lázadó erők számára.
Adja nekünk a várát, gróf úr, és én megtalálom a módját az expedíció támogatásának!
Bármikor életmet adnám a királyomért, a vár sem érdekel.
De nem ilyen egyszerű a helyzet.
Az édesanyám és a húgom, akik a várban élnek, Bonaparte meggyőződéses támogatói.
Katonai táborrá alakították a helyszínt.
Ki a parancsnok? Milyen erővel rendelkezik?
A parancsnok Henri Lassarn ezredes.
Ötven embere van,
de csak tízre van szüksége.
A vár gyakorlatilag bevehetetlen.
Ebben az esetben, küldjünk egy szakasz lövészt a főerőkkel.
Nem, Sharpe.
Tekintettel kell lennünk a grófra. Nincs vár - nincs expedíció.
Talán túl pesszimista voltam.
Rég éltem ott, de még le tudnám rajzolni a kastély térképét, emlékezetből.
Talán, a segítségemmel, egy erősebb csapat,
egy határozott parancsnokkal, be tudná venni a várat.
Én hajlandó vagyok próbát tenni.
És pont ez az, amit tenni fogunk, uraim.
- Távozhat. - Igen, uram.
Mit gondol róla, Ross?
Nem tudom, de még ha sültbolond lenne is, attól tartok, nagy szükségünk van rá.
Calvet csapatai kevesebb mint 100 mérföldnyire vannak.
Calvet? Így az oldalamba kerül, ha Toulouse felé indulok.
Jó munka lenne, ha módot találnánk rá, hogy elcsaljuk.
S mi lehetne rá jobb mód, mint felfordulást csinálni Bordeaux-ban?
Igen. Kissé kemény lesz azoknak a szegény fickóknak, akik a vár ellen küldünk.
Nos, Sharpe rajong a parancsnoklásért. Léptesse elő ezredessé!
Nem, Ross. Már kiválasztottam a parancsnokot.
Óh? És kit?
Horace Bampfylde ezredest.
Újonc a táborban. A 20-as éveiben jár.
Kissé túl fiatal, uram.
Bampfylde nagyon jó fiatal ezredes, mert az apja kiváló idős tábornok.
Én parancsnokságot adok neki, az apja pedig megad nekem mindent, ami Párizs bevételéhez kell.
Brandyt, Ross?
- Estét, Smither. - Uram.
Erre, őrnagy. Fenntartottam önnek és a hölgyének egy kellemes helyet arrafelé.
Remek ember.
Amiatt ne aggódjon, uram.
Ön nélkül a másikat is elvesztettem volna.
Kezdetnek megkínálhatom önöket egy sherryvel, uram?
- Köszönöm. - Köszönöm.
- Izé...Smither.. - Uram?
Nekem azt mondta, azt az asztalt nem kaphatom meg.
Hogy a jó fenébe gondolja, hogy akkor odaadhatja valami nyavalyás őrnagynak?
Sajnálom, Bamfylde ezredes, de már néhány nappal ezelőtt, a hölgyek estélyén elígértem.
Piszok szemtelenség.
Bampfylde ezredes, bemutatom Frederickson kapitányt.
Szolgálatára, uram.
Bampfylde ezredes, bemutathatom de Maqurre grófot?
Jelenleg Wellington tábornagy vendége.
Gróf úr.
Ezredes.
Kérem, uraim, foglaljanak helyet!
Nos, Frederickson, sok ütközetet látott?
- Túl sokat. - Hmm.
Hát, sajnálattal hallom, hogy ezt mondja. Jómagam alig várom, hogy nekivágjak.
Óh!
Hé, maga! Ezt nevezi minőségi bornak?
Sajnálom, uram.
- Megnézem, mit tehetek az ügyben. - És nem a megfelelő poharakat szervírozta.
Maga vén marha!
Uram! Hölgyek is vannak jelen.
Továbbá azt hittem, úriemberek is.
Nagyképű seggfej.
Azt hiszem, megkaptuk.
Hölgyek jelenlétében úriemberként kell viselkedni.
Nem rossz egy olyantól, aki közlegénységből lépett elő.
Aha. Gróf úr?
Franciául ezt úgy mondjuk, " bon mot".
Remek. Jól mondta.
Mi, ez? Egy felkapaszkodott?
Rohadt szemtelenség.
Talán a társaságában lévő hölgynek próbál imponálni vele.
Aki Sir Henry Simmerson unokahúga.
Simmerson, a Lovas Testőrségtől?
Te jó ég! Mit keres egy jóházból való úrilány egy felkapaszkodott társaságában?
Úgy tűnik, a hölgyek szerint ördögien vonzó.
Francba a borral! Hozzon nekem brandyt!
- Brandyt, és igyekezzen vele! - Uram.
Ülj le...
Utoljára mondom, uram, lejjebb a hangerővel!
Estét, asszonyom.
Sajnálom, hogy ilyen társaságban látom.
Uram, ha úgy véli megsértettem, örömmel adok önnek elégtételt.
Elégtételt?
Ezt hogy érti?
Úgy, hogy kihívom magát. Párbajra.
Ne legyen bolond, uram!
Ha Wellington párbajon kapja, a következő hajóval mehet vissza Angliába.
Wellingtonnak megvan a maga szabálykönyve, nekem meg az enyém.
Mi kell ahhoz, hogy megküzdjön velem? Bor az arcába?
- Palmer, lenne a segédem? - Uram.
Az ellenfele neve?
Sharpe...a 95-ös lövészektől.
A Wales-i herceg kegyeltje.
Az a Sharpe, aki három dragonyost lőtt le, mialatt megmentette Wellington életét?
Az, aki Talaveránál megszerezte a hadisast?
Közbenjárhatok?
Bampfylde ezredes még nem ismerős Spanyolországban.
Wellington tábornagy párbaj tilalma nagyon szigorú, uram.
Kétség nem fér hozzá.
Öö...Sharpe őrnagy, elnézést kérhetek, ha netán bosszúságot okoztam önnek és a hölgynek?
Nem célszerű az új parancsnokával párbajoznia.
A bocsánatkérés elfogadva...
...uram.
Jó éjszakát.
Az új felettesem.
- Jane! Én vagyok az. - Ssss! Ssss!
Óh, a Pokolba!
Kezdek túl öreg lenni ehhez.
Nem bánod, ha most lefekszünk, Jane? Reggel korán kell kelnem.
És miért kell olyan korán kelnie, Sharpe őrnagy?
Hát... az a helyzet,
hogy megnősülök.
Úgyhogy mindezt abba kell hagynunk,
mert holnap új levél fakad rajtam.
Holnap...
..felfrissülnek az erdők és a mezők. (* nyersfordítás)
Költeményként hangzik.
Az is, költészet.
Milton.
Milton mehet a fenébe.
Akarod-e, te, Richard Sharpe, ezt a nőt, Jane Gibbonst, törvényes hitvesedül?
Hogy melletted álljon,
jóban és rosszban, amíg a halál el nem választ?
Igen.
Akarod-e, Jane Gibbons,
ezt a férfit, Richard Sharpe-ot, törvényes férjedül?
Hogy melletted álljon,
jóban és rosszban, amíg a halál el nem választ?
Igen.
A gyűrűt.
Ezennel férjnek és feleségnek nyilvánítalak titeket.
Amíg a halál el nem választ.
Gyerünk, gyerünk! Futólépés!
Mindenki a helyére!
És indulásra felkészülni!
Jane, te lázas vagy.
Képtelenség.
Csak túl meleg volt tegnap éjjel.
Óh, Richard, szakítanod kell rá időt, hogy elvidd a tiszta ruhát Ross-nak.
Tudod, mennyire hitványak az orvosok.
Mit számít az Rossnak, mi van rajta?
Beteg, nincs eszméleténél.
Kérlek, Richard, megígértem neki!
Jól van.
Később visszajövök elbúcsúzni.
Ne.
Már elbúcsúztunk.
Nem akarlak újra látni, amíg nem vagy megint biztonságban, az ágyban, velem.
- Nem. - Áh, menj már! Vigyél magaddal!
Harper. Bampfylde-nek megvan a saját törzsőrmestere. Itt kell maradnod.
Mindennek a tetejébe, úgy nézel ki, mint aki egy ágyúgolyót tart a pofazacskójában.
Továbbá pont jó, hogy állandóan utánam sündörögsz,
mert a felcserhez megyek, Kenefick-hez. Maradj mögöttem!
Piszkos trükkökkel élsz, úgy bizony.
Azzal bizony, úgy a'.
Lázas. Nem mehet be.
Nem, hacsak nem akar meghalni.
Önnel mi a helyzet?
Fakéreg, a jezsuitáktól.
Kininnek nevezzük. Annyit ér aranyban, amennyi a súlya.
Egy adagot megmentettem magamnak, a legrosszabb eset bekövetkeztére.
Mennyire rossz az állapota?
Megtettem minden tőlem telhetőt.
Vörös flanelbe csavartam, rendszeres érvágás,
puskaporos brandy az italba, félóránként beöntés.
Minden tőlem telhetőt.
Szeretném, ha megnézné a feleségemet, Kenefick.
Azt hiszem, elkapta a láz.
Sajnálom, őrnagy.
Ámbár nem lepett meg a dolog.
Gyakran járt itt.
Jane?
Jane idejár?
Gyümölcsöt hoz, friss fügét, tiszta ruhát.
Maga beengedte a feleségemet ebbe a mészárszékbe?
Uramatyám, Sharpe! Maga vette el.
Nincs tisztában vele, hogy nincs olyan földi hatalom, ami visszatartana egy nőt, ha az a fejébe vett valamit?
Sajnálom.
Ma reggel betegen ébredt.
Olyan a bőre, mint a tűzrevetett barna papír.
Így kezdődik?
Talán. A legtöbb lázféle így kezdődik.
Egy nap és éj kell hozzá, hogy kiderüljön, halálos-e.
Küldetésre indulok. Nincs egy napom!
Ebben az esetben, Sharpe, nagyon gondosan búcsúzzon el tőle.
Muszáj látnom!
A felesége lázas beteg, Sharpe.
Ha bemegy hozzá és elkapja, magától az emberei kapják meg.
Láztól didergő emberekkel akar a franciákkal harcolni?
- Nem tud gyorsabban haladni? - Nagy a rakomány súlya, uram.
Igen, az.
Óh, Jézusom!
Óh, Jézus. Istenem...
Kő ment a csizmámba!
Oszlop, állj!
Láz?
Kimerültség, uram.
- Tegyék a társzekérre, törzsőrmester! - Uram.
Apám szerint a kimerültségre a legjobb orvosság a korbács.
Segíts! Jól van.
Ide tegyétek! Én majd elviszem.
Oszlop, előre indulj!
Pihenésről ábrándozol, Robinson?
Nem, én jól vagyok, Reilly. Próbáld te!
Kösz, Jack.
Uram!
- Mi baja van? - Kimerültség, uram?
Nekem inkább láznak tűnik.
- És hogy derül ki, uram? - Hát, egyszerűen, Robinson.
Csak hozzon egy hosszú tűt,
és szúrja a szemgolyóba!
Ha lázas, nem érez semmit.
Hol vagyok?
Háborúban, Reilly.
Az egyik oldalon maga, a másik oldalon én.
Akkor, ma este maga és Robinson adják az őrséget.
És holnap este is, meg utána is.
Mikorra végeznek, tudni fogja, mi a különbség a láz és a kimerültség között.
Most pedig vissza a sorba!
Szerinted... Sharpe beleszúrta volna a tűt a szemembe?
Tűt? Nincs nála tű.
Egy rohadt szuronyt használt volna.
Láttam egy lányt, ki bikát fejt.
Most hát ki a bolond?
Láttam egy lányt, ki bikát fejt.
Minden rántásra teli a sajtár.
Mi, senki nem állította fel a sátramat?
Egyen egy kis levest, uram!
Megint rohadt leves? Tea nincs?
Ha Harper itt lenne, a sátram készen állna, forrna a teavíz, és megvetve lenne az ágyam.
Az a...Bumfield ezredes, uram... (*kb.Bumburnyák)
Bampfylde.
Ja, ő.
Ő teázik,
a tábortüzénél,
mialatt mi itt beszélgetünk, uram.
Hm.
Aha. Köszönöm.
Áh, Istenem. De jól esik!
- Hogy lehet, hogy maga még mindig közlegény, Harper? - Óh, az őrnagy miatt, uram. Sharpe őrnagy miatt.
Ő tart vissza.
Hallotta ezt, Palmer? Már megint az a lökött Sharpe.
Amikor azt mondtam neki, hogy egy kis duzzanat van a fogamon, a felcserrel fenyegetett.
Azt mondta, gyökerestől ki kell húzni.
- Elbűvölő. - Én mondtam neki, hogy nekem más nem kell,
csak egy olajos szövet, meg némi brandy.
Én..izé...
Az olajos szövetet már beszereztem.
Óh, nekem van brandym.
Fytch, hozza ide a brandys üveget!
Uram.
Esküszöm, biztos, hogy kinyírom.
Köszönet.
- Csak gyógyászati célra. - Ön remek ember.
Harper! Hol bujkál?
Hogy merészeli ijesztgetni ezt a szegény embert, Sharpe?
Bujkál? Hogy érti azt, hogy bú.. bujkál?
Az ön katonája?
Igen, uram.
Sajnálom, uram.
Jó. Ezt örömmel hallom.
Menjen, és készítse elő az ágymelegítőt, Harper!
Ágymelegítőt? Óh, igen, uram.
Azt kell mondanom, Sharpe,
magam is keményen fegyelmezek, de tartózkodom a csapatok terrorizálásától.
Befejeztem a térképet, uram.
Óh, kiváló.
- Óhajtja megtekinteni? - Tegye a szekrényre.
Sharpe őrnagy?
Figyelne ránk?
Mi az, amit a világon legjobban szeretnél, Robinson?
Egy nőt. És te?
- Egy italt. - Egy nőért kapsz tőlem italt.
Neked adom a nőt az italért.
Na ja, ezért vagyunk barátok. Osztozunk mindenben.
Ki jár ott?
- Jóbarát. - Áthaladhatsz, jóbarát!
Gratulálok, Maquerre! Első osztályú térképek.
Azt hiszem, vaksötében is megtalálnám azt az átkozott várat.
Ideje lefeküdni.
Holnap már látni fogjuk a várat.
Holnap megújulnak az erdők és a rétek.
Tessék, fiúk. Rendben?
Teát?
Köszönöm, Patrick.
Nem kell megköszönnie, uram.
Számomra élvezet.
Hiányzik, ugye?
'gen.
Meg fog gyógyulni, tudod. Meg fog.
Igen.
Ki jár ott?
Gyere, jóbarát!
Reilly, hallottál valamit?
Reilly?
Nem! Reilly!
Reilly?
Francia őrjárat?
Ők a lovakat vitték volna el, uram.
Ne butáskodjon, Sharpe! Most Franciaországban vagyunk.
Bármely kóbor paraszt lehet barát, vagy ellenség.
Jól van. Folytassák!
Mondana pár szót, Robinson?
Sok szerencsét, Reilly!
Igyál velem egyet!
Szörnyen fáj a fogam, Reilly. Nekem nagyobb szükségem van rá, mint neked.
Óh, szarság!
Oszlop...állj!
Sharpe őrnagy! Ott a nyavalyás!
Távcsövet, Palmer!
Nincs rá szüksége, uram. Olyan átkozott nagy, hogy el se tévesztheti.
Jól van.
A vár itt van.
Ez a francia főút.
Itt kettéválunk.
Kettéválunk?
Sharpe. Maga meg Frederickson kapitány viszik a lövészeket, és felderítik a főutat!
A gróf szerint erősítésbe futhat bele.
Ezalatt én meg a Wales-i herceg önkéntesei megtámadjuk a várat.
Biztos benne, hogy nincs ránk szüksége erősítésnek, uram?
A fenébe, Sharpe!
Megkapta a parancsait! Mit tétovázik itt?
Frederickson! Sorakoztassa a lövészeket!
60-as lövészek! Menetre felkészülni!
Lövészek, indulás!
Balra fordulj!
Wales-i herceg önkéntesei! Támadásra felkészülni!
Ezredes.
Csapat, előre...indulj!
Tartsátok a sort!
Tartsátok szorosan!
Tovább, emberek!
Aux armes! (* Fegyverbe!)
Bátran!
Ez a hősök napja!
Fermez les volets. (* Ablakot becsukni!)
Talpra, fiam! Talpra!
Tartsák a sort, emberek!
Tartsák a sort!
Apprętez. (* Felkészülni!)
Feu! ( * Tűz!)
Áááh!
Semmi baj, Palmer. Jól vagyok.
Rajta! Előre!
A zászló a földön! Fel a zászlóval!
Fel a zászlót! Gyerünk!
Rajta!
Őrmester!
Tovább! Tovább!
Rajta! Állj fel!
Gyerünk!
Fel! Tovább!
Fel, fiúk, felfelé!
Gyerünk! Gyerünk!
Csapat, állj!
Bampfylde nem katona, hanem egy rohadt mészáros.
Már bocsánat, uram.
A létrák nem elég hosszúak.
Szegény nyavalyások.
Tartsátok a létrát!
Fel azokkal a létrákkal!
Óh, Istenem! Mind meghalunk!
Mind meg fogunk halni.
- Azt hiszem, vissza kellene vonulnunk, uram. - Úgy gondolja, Palmer?
Igen, igen, ahogy mondja. Visszavonulás. Adja ki a visszavonulási parancsot!
Vissza!
Feu! (* Tűz!)
Az emberek fáradtak, uram.
Tudom.
Van egy adóságunk.
Bejutok abba a várba, Frederickson.
Még nem tudom, hogyan, de bejutok.
Lassan, fiúk, lassan! Ez az.
Kötözzük be.
Ma balszerencsénk volt, Bampfylde ezredes...
...de holnap több szerencsével járhatunk.
Hogy érti azt, hogy holnap több szerencsével járhatunk?
Emlékszik a küldetésünkre, Bampfylde ezredes? Nem a vár bevétele volt,
hanem lázadás kirobbantása.
A lázadás az, ami meggyőzi Wellingtont, hogy kövesse önt.
Honnan lehetünk biztosak benne, hogy az itteniek készen állnak fellázadni Bonaparte ellen?
Onnan, hogy én ellovagolok a legközelebbi városba, és idehozom a polgármestert.
Meg lesz elégedve.
Megtenné?
Megtenné ezt nekem?
Isten áldja meg, gróf úr.
Viszontlátásra.
- Vérre van szükségünk. - Ja.
Vérre...
A fogamat akarja?
Jézus anyjára...Azt nem!
Különben a felcsernek kell kihúznia.
De maga nem felcser. Továbbá, fogó sincs itt.
Miféle...Miféle ember cipel magával
fogót a zsebében?
A halott békaevőktől gyűjtöm az egészséges fogakat.
Mikorra visszatérek Angliába, teljes kollekciót akarok.
Jól van. Legyünk túl rajta. Fogják le!
Hé! Gyorsan adjatok egy italt!
Brandy.
Ne túl sokat!
Nem a te fogad!
- Akarja, hogy én csináljam? - Maga? Ő fogja csinálni.
Talán lesz egy plusz példánya a tökéletes gyűjteményéhez, mikorra Londonba ér.
Tudja, kiváló fogaim vannak.
Kivéve ezt az egy rohadékot.
Természetesen használhatja a fogót.
Nos, ne húzza.
Nyomja le a fogat az állkapocs felé.
Csavarja meg balra,
aztán jobbra.
Aztán húzza ki.
Jól van.
Nyisd ki!
- Sajnálom, félrecsúszott. - Adja, hadd csináljam én!
Maga? ÉN csinálom!
A fene magába!
Rajta, Pat! Húzd ki!
Ez az! Meg tudja tenni, őrmi!
Ez az, őrmi, rajta!
Tovább, tovább!
- Húzza ki! - Rajta!
Rajta, Pat! Rajta! Húzd ki a nyavalyást!
Húzd, Pat, húzzad!
IGEN!
Tegyétek egy hordágyra!
Gyere, gyere, Pat! Megcsináltad.
Megcsináltad. Vége van.
Ne vesztegesd el!
A melledre köpjed!
Ez az.
Ki vagy? (*franciául)
Segítsetek! A vesztfáliai könnyű lovasságtól vagyunk!
Sebesültünk van!
Hogy sebesült meg?
Egy faluban voltunk egy kis őrjárattal, amikor jöttek a britek.
Mutassátok!
Kaput kinyitni!
Bent vagyunk.
Qu'est-ce qui se passe? ( *Ki jár ott?)
Mondd meg neki!
Fegyvert le! Angolok vagyunk!
Aux armes! Aux armes! (* Fegyverbe! Fegyverbe!)
Kürtjelzést!
A mi kürtjelzésünk, uram! Indítsa a sort!
Néhány emberünk bejutott abba az átkozott várba!
Waters főtörzsőrmester! Fegyverbe az embereket!
Arrętez le feu. (*Ne lőjetek!)
Tüzet szüntess!
Tüzet szüntess! Megadják magukat.
Arrętez de tirer. (* Le a fegyverekkel!)
Jól van. Vegyétek el a puskáikat!
Gyerünk, gyerünk! Futólépés, fiúk!
Rajta! Gyorsan!
Henri Lassan ezredes vagyok.
Megadjuk magunkat.
Richard Sharpe őrnagy vagyok, a Wales-i herceg önkéntes hadosztályától.
Elfogadom a megadást.
Nem! Maguk angol vadállatok, nem tudnak becsülettel harcolni! Csellel jutottak be a várba!
Az ilyen csel teljességgel elfogadható, asszonyom. Úgy hívják: "ruse de guerre".
Nem érdekel. A császár sosem süllyedne le idáig.
Ez gyávaság volt!
Megvetendő és...és..
- Becstelen? - Igen, becstelen.
Ön kiválóan beszél angolul, asszonyom.
Tehát, menjen és közölje a honfitársaival, hogy szabadon távozhatnak!
Szabadon távozhatnak?
Maga nem ejt hadifoglyokat?
Szabadon elmehetnek.
És magának is mennie kell.
Mais allez-y.
Vous ętes une femme.
- Demandez-lui. - Oui.
Az édesanyám, Madame Maquerre, nagyon beteg. Lázas. Haldoklik.
Túl beteg ahhoz, hogy elvihessük.
Szeretnék itt maradni vele.
Hogy megkönnyíthessem az utolsó napjait, amennyire lehetséges. Hogy gondoskodjak róla. Kérem!
Jól van.
Örömmel látjuk, Mademoiselle Maquerre.
Köszönöm.
Ön megtarthatja a kardját, uram!
Köszönöm, Sharpe őrnagy.
Amint az embereim befejezték a fegyverek átadását, távozunk.
Biztosítsák az erődöt, emberek!
Jól van, fiúk. Szétszóródni! Szétszóródni!
Álljon félre!
Mi a rohadt nyavalya folyik itt, Sharpe?
A békaevők megadják magukat, maga meg hagyja őket eltűnni?
Még a parancsnok kardját sem vette el.
Nézze! Azt mondtam neki, hogy megtarthatja.
Uram.
Nos, ha bebörtönözzük őket, uram, éjjel-nappal őrség kell melléjük.
A sebesültekkel ezt nem bírjuk ellátni, uram.
Jól van.
Küldje el őket.
És egyúttal ön is visszatérhet a feladatához, Sharpe.
Itt én vagyok a parancsnok.
Jól van, fiúk!
Csinos lány, Palmer.
Franciával még nem csináltam. De mindig van első alkalom, mi?
- Mademoiselle. - Monsieur?
Lekötelezne, ha megtisztelne azzal, hogy ma este velem vacsorázik.
Au revoir, monsieur.
Menjünk.
Újra megosztják az erőiket.
Sharpe felderítésre megy. Hamarosan visszatér.
Jobb lenne, ha üres erődbe jönne vissza.
50 mérföldre keletre van Calvet tábornok tábora. Azonnal adja át neki a hírt!
Francia hadoszlop.
Jó fogás.
Jó.
Frederickson. Vigye az emberek felét! A fal mögé helyezkedjenek!
Én a másik felével abba az árokba rejtőzök. Kereszttűzbe fogjuk őket.
Harper, te a tanyához mész!
Amikor az oszlop eleje odaér hozzád, sortüzet nekik.
Utána föl, és nekik.
Indulás.
A helyére, Robinson!
Igen, uram! Köszönöm, uram!
Csitt!
Brigitte!
Férj?
Nem. Papa.
Te jó ég, Maquerre! Ez a polgármester?
Bonjour. (* Jó napot.)
Monsieur. (* Uram.)
- Beszél angolul, uram. - Igen.
Óh, hála Istennek!
Bampfylde ezredes vagyok, a brit királyi hadsereg itteni, Bordeaux-i seregének parancsnoka.
Ha velem tárgyal, mintha magával Wellingtonnal beszélne.
Látom, az ezredes kiváló parancsnok.
Arcon polgármestere. Magam is parancsnok.
Ennek a körzetnek a polgári erőit irányítom.
Készen állunk fellázadni a bitorló Bonaparte ellen,
és kinyilvánítani hűségünket a törvényes király, a Bourbon herceg, Lajos Fülöp iránt.
Hát, hát...Wellington ezt örömmel fogja hallani, azt hiszem.
A legmélyebb tisztelettel, Bampfylde ezredes, minél hamarébb, annál jobb.
Jár valami a fejében, márki?
A készülő lázadásról szóló pletykák már eljutottak Calvet tábornokhoz. Idetart.
Izé... Mit javasol, mit tegyünk?
Menjen vissza. Mondja meg Wellingtonnak, hogy siessen!
Menjek vissza?
Emlékezzen vissza, a küldetésünknek kettős célja volt.
Először, hogy megbizonyosodjon, a körzet készen áll a lázadásra.
Másodszor, a vár bevétele.
Mindkettő megvan.
Hősként térhet vissza.
Én mondom, úgy van.
Mi lesz Sharpe őrnaggyal?
Hmm...izé...
Hát, Mr. Sharpe...izé...
Hogy is mondjam...Baleset.
Tegnap belefutott Calvet tábornok előőrsébe.
Szörnyen sajnálom. Úgy hallottam, nem voltak túlélők.
Te jó ég...
Akkor, jobb ha indulunk, márki, nem?
Távozás előtt rombolják le a védműveket. Jobb, ha nem kerülnek rossz kezekbe.
- Igen, igen. Egyetértek. - A sebesültekről szintén dönteni kell.
Ha visszük őket, sosem jutunk vissza.
Itt hagyjuk őket.
De mit fog szólni Wellington, ha itt hagyom őket?
A testvérem, Catherine, gondoskodik róluk. A gondjaira bízom őket.
- Biztos hadifoglyok lesznek. - Óh, igen.
Jó. Nekem így megfelel. Lekötelezett, uram.
Jól van. Menjünk vissza Wellingtonhoz.
Ön velem tart, ugye, márki?
Természetesen uram. De előbb elbúcsúzom az édesanyámtól, ha megengedi.
Óh, természetesen.
Hogy merészelsz idejönni!
Áruló vagy, az angolokat segíted!
Áruló, vagy sem, még mindig az ő fia vagyok, és a te bátyád.
Szégyellem, hogy a testvéred vagyok!
Hamarosan mindent megértesz.
Felkészülni!
Látjátok a katonákat?
Nos, a földre velük!
Nem szeretnénk ha valami hírvivő meglógna.
Felkészülni. MOST!
Tűz!
- Tűz! - Couvert.
Tűz!
Tirez! Mon Dieu. Tirez! (* Lőjetek! Istenem!Lőjetek!)
- Föl, és nekik! - Rajta, fiúk!
Robinson, maga marad! A többiek utánam!
Állj!
Abbahagyni!
Tüzet szüntess!
Tüzet szüntess! Feladják.
Hó, Patrick! Hagyjad!
Jól van, fiúk! Szedjük össze a zsákmányt!
Ez az!
Nézzük, mink van. Amott!
Ez micsoda?
Én ezüstöt találtam.
Arany?
A kulcsot!
- Jó! A kezével együtt viszem el! - Ne, ne!
Mi ez? Dohány?
A jezsuiták fakéreg orvossága.
Kinin.
- Orvos. - Szállítsa ki!
Az életével felel érte.
Micsoda mázli! Voltaire!
Látta valaki Robinsont?
Will.
Robinson!
Maga katolikus, Robinson?
- Nem. Miért? - Ha az lenne, azt javasolnám, gyónjon meg.
Így, csak igyon egyet!
- Sajnálom, Frederickson. - Te jó Isten, Sharpe! Nem túlzás ez?
Kötözzék meg!
Kemény legyen a csomó. Törje ki a nyakát. Nem akarom, hogy szenvedjen.
Sajnálom, Robinson. Maga bátor katona, de ha nem akasztatom fel, Wellington fog engem.
- Ne, Sharpe! Ezt nem teheti! - Nézze, maga is ismeri a szabályokat!
Ezek az emberek mellettünk állnak! A rablás és erőszakoskodás ellenünk fordítja őket!
Ezért akasztat Wellington!
Csak akkor erőszak, ha a lány nem akarja.
Kérdezze meg a lányt is, uram!
Jól van.
- Harris. - Uram.
Akartál vele szerelmeskedni?
Oui.
Megvagyunk, uram. A lány örül.
Non!
Az apja nem.
Adjon az aranyból, Frederickson!
Ezek a magáé.
Harper, vigye Robinsont a csűr mögé!
Tanítsa meg rá, a francia lányok nem szabad prédák!
Uram!
Harris. Kérdezze meg az öreget, fellázadna-e Bonaparte ellen!
Est-il vrai que vous ętes pręt á vous lever contre Bonaparte?
Ennyit a márki lázadásáról.
Az a rohadt vár!
Észnél legyenek!
- Mi történt? - Hová lettek az emberek?
Nyugalom, fiúk! Nyugalom.
Hová a pokolba tűnt el mindenki?
Hol van Bampfylde?
Miért robbantották fel a kapukat?
Hé, itt az őrmi!
Uram! A sebesültek, uram!
Frederickson. Hozza ide az orvost!
Uram.
Ide.
Maquerre szerint maga halott, Sharpe.
Ezt mondta?
Hol van Bampfylde?
Elment.
Maquerre az arconi polgármesterrel jött vissza.
Azt állította, Bordeaux kész fellázadni Bonaparte ellen.
Bampfylde elhordta magát, megvinni a jó hírt Wellingtonnak.
Miért tétette tönkre a puskákat? Miért robbantatta fel a kapukat?
Maquerre vette rá. Nem akarta, hogy a vár rossz kezekbe kerüljön.
Az enyémbe.
Az, aki a gróffal volt...hogy nézett ki?
Hát...
Olyan volt az arca, mint egy döglött halé.
Kerek szemüveg. Nem tűnt polgármesternek.
Inkább úgy tűnt, ő parancsol a grófnak.
Ducos...
Ha Ducos itt járt, Calvet sem lehet messze.
Wellington előtt fog ideérni.
- Mind itt fogunk meghalni, Sharpe. - Nem, nem fogunk.
Vegye ki a golyót!
C'est trop prčs de I'artčre principale.
Azt mondja, túl közel van a verőérhez.
Vegye ki!
Ha meghal - maga is.
Áh!
Á-áh!
Jól bírta, Palmer.
Jól viselte, fiam.
Lekötelezett, Sharpe.
Nos?
- A puskaporraktárt elárasztották. - Olyan lett, mint a zabkása.
Tehát, mink maradt?
18 lövés, fejenként.
18 lövés.
Az egyetlen esélyünk az, ha becsaljuk őket a kapu közé.
Tehát, nem javítjuk meg. Hagyjuk nyitva.
Az udvaron fogadjuk őket.
Remélem, a sortüzeink megtanítják őket arra, hogy féljék az Istent.
- És ha a sortüzek nem állítják meg őket? - Van más javaslata?
Visszamehetnénk a táborba, és elmondanánk Wellingtonnak, mit végzett itt Bamfylde.
Felakasztatná a legközelebbi fára.
Hát, én maradok.
Igen? Miért, Harper?
Megint fáj az egyik fogam. Még egyet nem akarhatok elveszíteni, ugye?
Megnézem, mire jutok Calvet tábornokkal.
Elnézést, uram, de Miss Catherine szeretne beszélni önnel.
Jól van.
Az édesanyám lázas.
Haldoklik.
Sajnálattal hallom, kisasszony.
Én is sajnálom önt. Úgy hallottam, a felesége ugyanebben a lázban haldoklik.
Ezért vette el a kinint?
A feleségének?
Igen.
Nagyon nehéz nekem szívességet kérni egy angol tiszttől.
De meg kell tennem. Az édesanyámért.
Nem valószínű, hogy ön viszontlátja a feleségét.
- Calvet közeleg. - Én is így hallottam.
De ha most elmennek, és viszi a kinint, megmentheti az életét.
Sajnálom, kisasszony. Nem mehetek el.
Tennem kell a kötelességemet.
Kötelesség? Ki iránt?
A gyáva Bampfylde iránt, aki itt hagyta a sebesülteket?
Én Wellintont szolgálom, kisasszony.
A parancsom az volt, vegyem be a várat, és tartsam az erősítés érkezéséig.
Istenem. Megkezdődött a Franciaország elleni invázió.
Ez a vég kezdete, ugye?
Sajnálom, kisasszony. El kell látnom a kötelességeimet.
Ne, várjon! Még nem fejeztem be.
Ha itt marad meghalni, miért ne adná ide a kinint most nekem?
Képzelje magát a helyembe.
Ha odaadom önnek a kinint, akár ki is mehetek megmondani az embereimnek, egyikük se jut haza.
Ön mit tenne?
Azt, amit maga.
Megtartanám a kinint, és reménykednék, hogy viszontlátom a feleségemet.
Fel a zászlóval, fiúk!
Háromszoros hurrá Wellington tábornagy tiszteletére!
Hip-hip- hurrá!
Hip-hip...
..hurrá!
Hip-hip... ...hurrá!
- Megvan még az a ládika? - Igen, uram.
- Mondja meg Harrisnak, vigye Maqurre kisasszony szobájába! - Mindet, uram?
- Mindet. - Ez parancs, vagy kérés?
Ezt mondja meg maga nekem!
Nem tartalékol belőle egy adagot a felesége megmentésére, uram?
Szarság...!
Vér, uraim. Hamarosan vért ontunk. Erre születtünk.
Mert te az enyém vagy, és én a tied,
más férfi meg nem érinthet.
Kezünk hitvesként kulcsolódik
lelkünk házastársként kapcsolódik.
Holnap mindennek vége, uram.
Akkor mehet vissza a feleségéhez, ugye?
Igen.
Médicament, Mčre. (* Tessék, orvosság.)
Kösz, Pat.
Gondolkodtam.
Tudod, a dolgok lehetnének sokkal rosszabbak is.
Hogy a pokolba lehetne ennél rosszab, Pat?
Ha nem lenne teánk.
Ez a Sharpe...jó tiszt?
Csak szerencsés.
Amikor Napóleon kinevez egy tábornokot, nem azt kérdi: "Jó-e?", hanem azt: "Szerencsés?"
Ötven embere van.
Nekem sokkal több van, de valamennyi zöldfülű.
Az angol ezredes megsemmisítette a puskaport. Sokáig nem tarthatnak ki.
Jó munkát végzett, ahhoz képest, hogy arisztokrata.
Tábornok. Az édesanyám haldoklik.
Kihozhatom a csata előtt?
Sharpe kiengedi?
Ki.
Puhány.
Bon. (*Jó.)
Holnap maga meg Ducos odamennek, fehér zászló alatt.
Engem meg fog ölni.
Fehér zászlónál?
Akkor mégsem puhány.
Mit csinál?
Saját golyókat öntök és puskaport őrlök, uram.
Akkor 400 yardról szedem le őket 200 yard helyett.
- Miért nem várja be őket? - 200 yardnál már futnak. Nehezebb eltalálni őket.
400 yardnál nem gondolják, hogy lelőhetik őket.
Akkor még fesztelenül páváskodnak, fedezék nélkül.
Igaz.
Frederickson szerint maga a csapat legjobb lövésze.
Magam is úgy vélem, uram.
Hallja ezt, Hagman?
Saját magát tartja a csapat legjobb lövészének.
Aha.
Hallottam, uram.
Ha túl finomra őrlöd, a saját buta fejedet fogja levinni.
Akkor sosem fog kiderülni, ki a jobb. Te vagy én.
Sharpe őrnagy.
Az édesanyám láza csökken.
Az jó.
Én igaz francia hölgy vagyok...
...ha férfi lehetnék, katona lennék.
És ha katona lennék...
...hűséget esküdhetnék a császáromnak.
- Értem. - De nem vagyok katona.
Így elmondhatok önnek valamit.
És mi az, kisasszony?
A pince teli van osztriga kagylókkal.
Égesse el őket!
Az osztrigákat?
Mi történik, ha valaki osztrigát éget?
Gondolom, csupa hamu lesz.
Én halászfaluban születtem, uram.
A halászok állandóan osztrigát égettek.
- Minek? - Hogy fertőtlenítsék a házaikat.
Aki osztrigát éget, mészhez jut. Ha a szembe kerül, megvakul az ember.
Nem tudok aludni.
Én sem.
Miért? A csata miatt?
Nem. Hanem mert ön az ágyamon ül.
Nem tudtam elaludni...
...maga miatt.
Miattam?
Igen.
Megmentette az édesanyám életét.
Így csak feküdtem az ágyamban, és gondolkodtam, hogyan fizessem meg magának.
Csak ezüsttel tudok fizetni, vagy...
- Arannyal? - Nem. Az erényemmel.
De tudom, maga nem az a fajta, aki pénzt fogad el.
Egy napon találkozok valakivel, aki szeret majd engem, de az máskor lesz.
Magának, nincsen holnap.
Így hát most kell fizetnem.
Nézze...Catherine...maga csinos lány, de azt hiszem, ...izé...rosszul döntött.
Rosszul?
Hát...
Azt mondta, egy nő a férfinak csak azzal tud fizetni, hogy aranyat ad neki, vagy kellemes időtöltést.
Rosszul döntött. Nekem az arany kell.
Többre tartja az aranyat, mint az én erényemet?
Hát, ha nem bánja.
Ha nem bánom?
Maga szörnyeteg.
Angol szörnyeteg.
Ez meleg volt Sharpe, mi?
Ha megint visszajönne, kétlem, hogy ellenállnál.
Parlamentert küldenek.
Mit tegyünk, uram?
Fogadjuk őket.
Hát, végül az igazi zászlaja alatt jött el.
Aristide, miért viseled Bonaparte egyenruháját?
15 éve kaptam, titokban, még a saját családom előtt is rejtegettem.
Az idő alatt, Aristide...
...hazudtál nekünk.
Azok az évek...odalettek.
De már vége. Most már egy oldalon állunk.
Nem, nem állunk.
Engedje meg, hogy elvihessem a beteg édesanyámat és a testvéremet!
Tegyék le a fegyvert, ...
...és Calvet tábornok megkíméli az életüket. - Mindenkiét?
Mindenkiét.
Kivéve Sharpe őrnagyot.
Ducos őrnagy úgy döntött, rá nem érvényes az ajánlat.
Miért?
Hagyja megmenekülni az embereit? Szabadon szólhatnak?
Nos? Csak őszintén.
Egy kérdést...
Maga ölte meg Reillyt?
Az egyik nap muszáj volt elmennem a táborból, kapcsolattartásra.
Visszafelé jövet feltartóztatott.
Nem volt választásom.
Mit mondasz erre, Robinson?
A végsőkig harcolunk, uram.
Most pedig jobb, ha eltirhulnak.
Az édesanyám, a nővérem... velem jöhetnek?
Magával viheti az anyját...
...meg a nővérét.
Nem. Mi maradunk.
Nous ne bougerons pas d'ici, Aristide.
Catherine! Nem tudod, mit beszélsz!
Anya nevében nem szólhatsz.
Aristide, túl sokáig voltál távol otthonról.
Nem ismersz már minket.
Számunkra idegen vagy...
...és több mondanivalóm nincs a számodra.
Catherine. Én téged és anyát mindig szerettelek.
Nem hiszek neked.
Nem hiszem, hogy tudod te azt, mit jelent a szeretet, Aristide.
Különben nem...
Különben nem...hagytál volna magunkra ilyen sokáig.
És nem hazudtál volna nekünk oly sok éven át.
Miért csináltad?
Kiért? Bonapartéért?
Vége, Aristide.
Au revoir, Maquerre.
Au revoir, Sharpe őrnagy.
A helyemben maga is ezt tette volna.
Az lehet,
de boldog véget nem remélnék.
Legyen férfi, Maquerre!
Én...?
Én magasabbra jutottam. Előre léptem a ranglétrán.
Bemehetek a tiszti kantinba, de nem remélem, hogy örülnek neki.
Nem várok tapsvihart.
Ugyanez van a legényeim között.
Leülhetek, teázhatok. De többé nem tartozom közéjük.
Ki mint veti ágyát, Maquerre, úgy alussza álmát.
Panaszkodás nélkül.
Magával az a baj, hogy minden nap akart valamit.
Évekig kém akart lenni. Aztán haza akart jönni.
Azt akarta, hogy körbevegyék és éltessék, hogy micsoda hős.
A világ nem ilyen, Maquerre.
Maga Bonaparte mellé állt.
Lehet, hogy ő kitünteti magát.
Lehet, hogy nem.
Én meg...?
Ha legközelebb látom, fehér zászló nélkül, lelövöm.
Készülődjetek, gyermekeim!
Ne!
Rohadék!
Jó lövész vagy, Robinson fiú.
Mondhatnám, a második legjobb a csapatban.
Szép munka, Ducos! Nézze a beijedt embereimet!
A kapuk tárva-nyitva vannak.
Csak egy szekér van útban.
Jól van! Úgyis utálom a létrákat és a hosszú ostromokat.
Véres lesz, de rövid.
Brigade, en avant! Marche! (*Osztag, előre! Indulj!)
- Éljen a császár! - Éljen a császár!
Öt sortüzet adunk majd le.
Nem többet, nem kevesebbet.
Kezdetnek a tiszteket lőjük le és az előcsatározókat.
Arra, ha összeszámláljuk a lőszert, mindenkinek 13 lövése marad.
Egyénileg lőjetek.
Feu! (* Tűz!)
- Vive I'Empereur! Vive I'Empereur! (*- Éljen a császár!)
Vive I'Empereur! Vive I'Empereur! (*- Éljen a császár!)
Áááh!
Ŕ la mort voir. ( *Holtak menete.)
Hamarosan rajtam a sor!
Tűz!
Gyorsan! Húzzátok!
Gyerünk!
Bravó, mes enfants. Vive I'Empereur! ( Bravó, gyermekeim! Éljen a császár!)
Éljen a császár!
Tűz!
Előre! Éljen a császár!
Ne!
Sorba! Sorba a kapunál!
A második sor ide! Sorakozó!
Mellém!
Tűz!
Felkészülni!
Tűz!
Harmadik sor!
Felkészülni!
Tűz!
Negyedik sor, felkészülni!
Tűz!
Felkészülni...Tűz!
Tűz!
- Felkészülni! - Várjatok!
Retraite. Ils sont de trop. ( Vissza! Rendeződünk!)
Serrez les rangs. Ŕ I'attaque! Ŕ I'attaque. (* A zászlóhoz! Támadás! Támadás!)
Második sor, igazodás!
Felkészülni!
Tűz!
Mellém, sorakozó!
Tour perdu. Vive I'Empereur! (Sorakozó! Éljen a császár!)
- Előre. - Üresek a puskák, uram.
Retournez! Serrez les rangs. Ŕ I'attaque! ( Vissza! Rendeződjetek! Támadás!)
Állj!
Szegény Gaston! Nagyon szörnyű volt?
Igen.
Olyan rossz, mint Moszkvában?
Ah, oui. ( *Áh, igen.)
Akkor tényleg szörnyű volt.
Ilyen a háború. Borzalom.
- Hála Istennek!
Ŕ I'infinmične d'abond
Brarncard. Vous voyez urn Brarncard?
Támadjon újra, Calvet!
Wellington úton van.
Calvet tábornok.
Soult marsall üdvözli. Azonnal a támogatására kell indulnia.
Hol volt ön, amikor Wellington a marsallt támadta?
Támad? Hol támad?
50 mérföldre innen, keletre.
Hogy hol voltam?
Igen! Ha a helyén lett volna, segíthetett volna Soult-nak! Miért vonult el?
Na, miért vonultam ide, Ducos? Miért is?
Calvet elvonul.
Micsoda?
Hová vonul?
Ezt hallgassa meg, uram! Futár, Wellingtontól.
Mi a hír?
Áttört, 50 mérföldre keletre.
Keleten?
Csali.
Csalinak használt minket.
Csak egy rohadt csali voltunk.
És itt hagyott volna minket meghalni.
Jobb ha visszamegyünk,
és elmondjuk a mi változatunkat.
Rajta, uram! Menjünk haza!
Hazamegyünk! Hazamegyünk, fiúk!
Gyerünk!
Uram.
Találtam egy rövidebb utat hazafelé.
Akkor mi a fenére vár, kapitány?
Látni akarom a feleségemet.
Látni akarom, mielőtt...
Sharpe őrnagy.
Merci. Köszönöm.
Viszontlátásra, hölgyem.
És, miután mindent megtettem a sebesültek ellátásáért,
jöttem vissza, amilyen gyorsan csak tudtam.
- Maquerre ezredes hogy viselkedett? - Nem igazán dicsérhetem, uram.
Minden kérésem ellenére, hogy térjen vissza velem, ott maradt, hogy lázadást szítson.
És Sharpe őrnagy?
Tartok tőle, Sharpe őrnagy ekkor messze volt. Összecsapott egy francia őrjárattal.
Továbbá, megbízható hírem volt Arcon polgármesterétől, hogy
csapdába esett, túlerő ellenében.
Csak azt feltételezhetem, hogy vagy megölték, vagy megadta magát a franciáknak.
Nos...Gondolom, megkérdezhetnénk tőle magától.
Ezt hogy érti, uram?
Lordságod.
Uram,
a katonai törvénykönyv értelmében
vádolni kívánom Bampfylde ezredest az ellenség
előtti gyávasággal. Elhagyta a kijelölt helyét.
Otthagyta a sebesülteket.
Lepaktált de Maquerre gróffal, aki az ellenségnek, Bonapartének kémkedett.
Elhagyta a helyét, és Sharpe őrnagyot vádolja.
Továbbá jelenteni kívánom, uram, hogy Sharpe őrnagy ellátta a sebesülteket,
sikeresen elhárította Calvet tábornok seregének támadását,
és biztonságban hazahozott minket, uram.
Ez minden, Palmer kapitány?
Majdnem, uram.
Wellington tábornagy,
Palmer kapitány megtámadott engem.
Megütötte a felettesét.
Ön többé nem a felettese, Bamfylde! Ki innen!
Uram.
Bampfylde ezredes, ön a hadbírósági tárgyalásig szigorú őrizetben van.
Adja át a kardját!
- Uram. - Ross.
Sharpe.
Jól néz ki, uram.
Köszönöm, Sharpe.
- Akkor, Kenefick kininje megtette a magáét? - Óh, ne legyen ilyen átkozott bolond!
A brandy, amit a felesége hozott, nap-nap után,
az használt.
A feleségem brandyje...
Úgy érti, hogy még mindig...
A felesége jól van, Sharpe. Várja magát.
- A sebesülteknél megtalálja. - Uram.
Jane.
Óh, Istenem!
Azt hittem, elvesztettelek.
Én hittem azt, hogy elvesztettelek.
Ha befejezte az asszisztensem idejének vesztegetését...
Jane! Nagyra értékelném a közreműködését.
Le kell vágnom egy ember lábát, és szükségem van valakire, aki közben a kezét fogja.
Elment Wellingtonhoz.
Wellington valahogy kiimádkozott egy kis kinint a spanyoloktól.
Wellington mentette meg az életemet.
Biztosan sokra tart téged, Richard.
Én is.
Jane, a kis fűrészt, ha lenne szíves!
Akkor sorakozó, fiúk, a dobszóra,
a zászlók szállnak, ragyogóan.
El az úton, valamerre,
a hegyeken túlra, jó messzire.
A hegyeken túlra, messze-messze,
Flandrián át spanyol földre.
György király elrendelé,
a hegyeken túlra és még messzébb... VÉGE